Începutul e pe un pod.
Craig!
Ce aveai de gând să faci cu bicicleta, scumpule?
Nu-mi pasă de ea ! Mă sinucid.
Dar ne-a costat o groază de bani.
Te-am rugat doar să ai grijă de ea.
Gândește-te la mine, Craig. Poate o vreau eu, când mă fac mare.
Îmi pare rău. Nu m-am gândit că...
Așa-i. Nu te-ai gândit la noi când te-ai hotărât să faci asta.
Aș zice că ești cam egoist.
Ți-a trecut prin cap ce afectată va fi sora ta?
Îmi pare rău...
Cam pe-acum mă trezesc, de obicei, asudat și-n panică.
Dar, cumva, de acea dată era diferit.
Eu...
...vreau să mă sinucid.
Completează formularul.
Ce mai faci?
Ai o țigară?
Nu, îmi pare rău.
Ce-i în neregulă cu tine?
- Nu fumez. - Nu.
Ce cauți la Urgență la ora 05:00, duminică dimineață?
În ultima vreme m-am gândit la multe chestii.
Spune.
E cam greu de explicat.
Dar e o fată...
Da, m-am prins.
Și am emoții din cauza înscrierii la școala de vară.
Școala de vară?
Da, e o școală super-prestigioasă...
De ce vrei să mergi la școală vara?
Ar trebui să fii în Coney Island, alergând după gagici.
- Ești doctor? - Tu ce crezi?
Nu arăți ca un doctor.
Ai auzit vreodată de comedia "Doogie Howser"?
Sper să te facă bine.
Mersi.
De cât timp ai gânduri de sinucidere?
Nu știu. Sunt deprimat de vreun an.
M-am mai gândit la asta, dar niciodată ca acum.
Adică niciodată n-am fost atât de hotărât.
S-a întâmplat ceva astăzi, de ți-a declanșat pornirea asta?
Aș vrea să am un răspuns simplu pentru motivul deprimării mele.
Că mă bate tata. Sau că am fost abuzat sexual.
Dar problemele mele nu-s chiar atât de dramatice.
De exemplu, tata mă-ntreabă mereu ce nu trebuie.
Craig, cum e cursul de Baze ale Speculațiilor la Bursă?
Poate că exagerez nițel,
dar vomarea de la stres chiar e o problemă pentru mine.
Prietenii mă privesc, uneori, de parc-aș fi extraterestru.
Și mă obsedează fata asta...
...care se întâmplă să fie iubita celui mai bun prieten al meu.
Aveam un motiv anume ca să sar de pe pod?
Nu. Nimic ieșit din comun.
- Iei medicamente? - Zoloft. Dar nu le mai iau.
Doctorul ți-a întrerupt tratamentul?
Nu, am făcut-o de capul meu.
N-ar trebui să faci așa ceva.
Craig, nu mi se pare că ești un pericol pentru tine însuți.
Așa că-ți sugerez să luăm legătura cu părinții tăi,
să-i anunțăm ce se întâmplă, apoi te vom trimite la niște analize
fără să te internăm în spital.
- Acum am nevoie de ajutor. - Știu că ești supărat.
Dar oamenii internați aici sunt foarte grav bolnavi.
Și eu sunt.
Nu-mi puteți prescrie un tratament?
Fără acordul părinților tăi, nu. E o problemă importantă...
Poate că nu v-am explicat suficient de clar cât de grav e.
Simt că greutățile se adună
și toți ceilalți par să se descurce foarte bine.
Dar nu-i și cazul meu.
Mi-e frică, înțelegeți? Și nu mă pot întoarce acolo.
Nu știu ce să...
Aș putea face un lucru necugetat.
Am nevoie de ajutor. Vă rog. Trebuie să mă ajutați.
INTERNAT
Bun venit în aripa 3 Nord, Craig.
Ce anume e aici?
- Secția psihiatrică pentru adulți. - Am doar 16 ani.
Secția pentru adolescenți e acum în renovare,
iar pacienții stau cu adulții.
Câtă vreme vei sta la noi, ne așteptăm să te porți ca un adult.
Începând de mâine, vei respecta programul
și vei participa la activitățile în grup.
Între timp vom vorbi cu rudele tale
ca să-ți aducă un schimb de haine, periuța de dinți, chestii de-astea.
Nu cred că voi sta aici așa de mult. Mâine merg la școală.
Va trebui să vorbești cu Doctorul Minerva.
Ai vreun obiect contondent? Briceag ? Chei?
Dă-ne cureaua și șireturile.
- Șireturile? - Nu putem să riscăm.
- Bună, Dr. Minerva. - Bună, Smitty.
El e noul nostru pacient, Craig Gilner.
- Bună, Craig. Ce mai faci? - Știți și dv...
Instalează-te și vorbim mai încolo.
Mă bucur să te cunosc, Craig.
Las' că vezi tu!
Bună dimineața, Jimmy.
- Ce-a fost asta? - Jimmy ? E schizofrenic.
Pot găsi pe-aici și persoane... ca mine?
Avem tot soiul de pacienți, amice. De tot felul.
Bobby!
Prietenul meu!
Îi faci un tur de prezentare noului nostru prieten, Craig?
- Sigur, scumpule. - Mersi!
Bobby o să-ți arate împrejurimile cât îți pregătim noi camera.
Da ? E-n regulă. Ne vedem imediat.
- Asta-i o secție psihiatrică? - Nu-i o secție, ci un spital întreg.
Pe aici ne facem veacul. Avem și un pick-up.
Toate discurile sunt zgâriate.
Unora le place să joace tenis de masă.
Ți-au explicat sistemul de puncte?
Punctele de la ping-pong?
Eu zic că numele "ping-pong" trivializează sportul ăsta.
E vorba de puncte pentru privilegii, cum ar fi camera de relaxare,
vizitele la magazinul de suveniruri, chestii de-astea.
Poți să joci și tu, dacă vrei.
Nu, mulțumesc. Mă lasă rece.
Craig cel Rece. Îmi place cum sună.
Ăsta e dușul. Ușa nu se încuie.
Când intri, pune semnul de "Ocupat", înțelegi?
- Am înțeles. - Ești singurul care pricepe.
Toți vor intra peste tine fix când te speli la ouțe.
Și nu vrei să se-ntâmple asta.
Mai e unul, dar nu-l folosim. Îl deranjează pe Solomon.
Cine e Solomon?
- Bună, Bobby! - Bună, Cap.
De aici poți să-ți suni apropiații.
Dacă ai așa ceva. Sau te pot suna ei pe tine.
Adică... e un telefon. Și aici e camera cu televizor.
Oamenii stau aici și se uită la televizor.
De asta i se spune așa.
- Ea cine e? - Noelle. E una dintre adolescente.
- Ți-au spus despre renovare? - Da.
- Câți ani ai? - Șaisprezece.
Șaisprezece! Ești cam stresat pentru vârsta ta.
Trebuie să te relaxezi. Fă-ți o prietenă...
Încerc.
- Ce faci aici? - Același lucru ca tine.
Ești pacient?
- Ce căutai la Urgență de dimineață? - Acolo-i cea mai bună cafea, băiete.
- Și te-au lăsat să te duci acolo? - Nu.
Tu de ce ești internat?
Hai să vedem dacă Smitty ți-a terminat de pregătit camera.
Muqtada, ai un nou coleg de cameră.
Bună.
Nu te simți jignit. Nu prea vorbește de obicei.
Și nici nu l-am văzut ieșind vreodată din cameră.
Băieți, luăm prânzul în cinci minute.
Ce mâncăm azi?
Poftim?
Te rog, stinge lumina.
Dr. Minerva!
Acum mă simt mult mai bine.
De dimineață mă simțeam rău, dar acum mi-e bine.
Aș vrea să plec acasă, dacă se poate.
Aici scrie că ești sinucigaș și c-ai cerut să fii internat.
Mă gândeam că rezolvați rapid cu mine.
Că o să-mi dați medicamente. Sau că...
Nu credeam că o să fiu internat.
Nu cred că am ce căuta aici.
Așa cred mulți pacienți, la început. Mai așteaptă puțin.
- Cât de puțin? - Cinci zile.
Cinci zile? Dar nu mai mult de 30.
Te vom evalua, să vedem dacă poți fi externat joi.
Nu pot să stau aici până joi.
O să lipsesc de la școală și prietenii mei vor afla unde sunt.
N-ai de ce să te simți rușinat. Depresia e o boală.
De-ai fi fost diabetic, te-ai fi simțit stânjenit?
Pot măcar să vorbesc cu mama înainte să...
Sigur, Craig. Tocmai am vorbit cu ea și abia aștepta să te vadă.
Craig!
Părinții mei nu-s de învinovățit pentru halul în care am ajuns eu.
Probabil că tata muncește prea mult.
Și mama e cam labilă emoțional.
Iar sora mea e un soi de geniu.
Dar am fost tratat cu destulă afecțiune.
De fapt, chiar m-au susținut de-a lungul tărășeniei ăsteia.
Știam că treci printr-o perioadă dificilă, dar nici chiar așa.
Nu credeam că ești... că era...
Ești foarte curajos, scumpul meu. Sunt foarte mândră de tine!
Serios? Eu începeam să am îndoieli.
Nu. Doctorii au spus că trebuie să stai câteva zile sub observație.
Cred că-i o idee foarte bună.
Dar nu înțelegeți. Unii, pe aici, sunt țăcăniți rău.
Colegul meu de cameră n-a mai ieșit de săptămâni întregi de acolo.
Mai bine îi lăsăm pe doctori să decidă.
Noi am încercat, dar...
Ei sunt profesioniști, te vor ajuta cum noi n-o putem face.
Și pare să fie un spital drăguț. Nu-i așa, George?
- Scoate mâna din buzunarul meu! - Nici nu te-am atins!
- Da. Când pot să mă internez și eu? - Pot să rămân și eu?
Nu, scumpo. Dar vom veni să-l vizităm.
Mi-au luat telefonul mobil. S-ar putea să fiu căutat acasă.
Vă rog, nu le spuneți oamenilor că sunt aici.
Poftim niște haine și niște articole de toaletă.
Te rog, mănâncă și tu ceva.
- Ian Curtis. - Cine?
Tipul din formația Joy Division. S-a spânzurat.
Kurt Cobain.
Freud.
Ernest Hemingway.
Salvador Allende.
Doamne ! De ce n-alegi pe cineva de care să fi auzit și noi?
A fost președinte în Chile.
S-a împușcat pentru a nu se preda, după o lovitură militară fascistă.
- Nu cred că se pune. - Ba sigur că da.
Dacă oricum urma să moară, nu se pune.
Craig ! Vino să stai cu bărbații.
El e amicul meu, Johnny, iar bufonul de aici e Humble.
- Ai prietenă? - Încearcă.
Pe-aici sunt niște fete drăguțe de vârsta ta.
Când eram tânăr am cucerit o grămadă de femei.
Serios?
Nu te da așa de surprins.
Pe vremuri, eram "Dl Linge Mult". Întreabă-l pe Bobby.
Vrei să știi care-i secretul ca să ții o femeie sub vraja ta?
"Te iubesc".
Asta-i tot?
Da. Însă nu strică să știi să cânți la chitară.
Nu face mișto de puști, și-așa e vai de capul lui.
- De ce ești vai de capul tău? - Vezi-ți de treabă, Humble.
Nu-i nimic.
Dar dacă nu vei fi sincer, nici nu te vei vindeca.
Cât am strâns?
- Unsprezece. - Unsprezece?
Ieri erau doisprezece.
- Humble a-nghițit un dolar. - Pe bune?
Profesorul a pariat că n-o va face. Humble a câștigat.
Ce se alege de lumea asta?
Cei de-aici sunt duși rău cu pluta, crede-mă.
- Pentru ce sunt banii? - Pentru o petrecere cu pizza.
Ca să nu mai mâncăm lăturile astea.
Au zis că putem da petrecere, dar trebuie să plătim noi.
Eu am opt dolari.
Nu-i nevoie să te lauzi, Craig.
Cei de aici n-au nimic. Fii și tu mai modest, te rog.
- N-am vrut să spun... - Nu-i nimic. Ești tânăr. O să-nveți.
Craig, primești două puncte pentru că mănânci.
Sigur Smitty are 15 dolari.
Și are un bilet de Bingo câștigător. L-am văzut eu.
- Să-l atacăm în parcare. - Îl ține sub pălărie.
- Sub pălărie? - Scuze.
Nota...
Craig, cum te descurci în aripa 3 Nord?
Cred că bine...
Dr. Mahmoud a scris că luai Zoloft,
dar că te-ai oprit în urmă cu trei săptămâni. Așa-i?
- Da. - Mergi la psiholog?
D-rul. Yanof mi-a prescris medicamentul ăla.
Mă duc la ea cam o dată pe lună.
De ce nu te-ai mai tratat?
Probabil mă simțeam mai bine. Nu credeam că mai e nevoie.
Poate pentru că într-adevăr dădea rezultate.
Poți să-mi spui ce simțeai înainte să vii aici, de dimineață?
Cred că eram deprimat... agitat, stresat.
În ultima vreme te-ai simțit mai stresat ca de obicei?
Cu vreun motiv anume?
Da. Tata vrea să merg la școala de vară Franklin Gates...
De fapt, eu îmi doresc mult asta.
Dar trebuie să mă înscriu într-o săptămână
și nici nu m-am uitat pe formulare.
De ce nu?
De fiecare dată când mă gândesc la asta,
încep să fiu obsedat că nu voi fi acceptat.
Și ce s-ar întâmpla, în situația asta?
N-aș putea să mai trec asta pe cererea de înscriere la facultate.
Nu m-ar mai accepta nicio universitatea bună.
Dar nici Adam Smith n-ar fi reușit să prevadă
nedreptățile capitalismului modern.
Dacă nu intru la o facultate bună, mă ling pe bot de cariera visată.
Rezolvarea situației în Iran prin eforturi diplomatice unilaterale
este prioritatea mea, în calitate de comandant suprem.
Și nu mi-aș permite nici să duc un trai pe vătrai.
Bună, MTV! Sunt preferatul vostru, Craig Gilner.
Bun venit în "cuibușorul" meu.
Și nu mi-aș găsi o gagică.
Deci aș fi, probabil, deprimat.
Și-aș ajunge ca Muqtada, la balamuc, tot restul vieții.
Ce s-ar întâmpla dacă nu m-ar accepta?
Nu știu. E greu de explicat.
Ai cu cine să vorbești? Prieteni ? Rude?
Am, dar nu-i întotdeauna ușor.
E important să te susțină cineva, să ai cu cine vorbi deschis.
Ai observat și alte simptome?
Am probleme cu alimentația. Vomit incontrolabil.
Bine.
De mâine începi activitățile în grup. Mai vorbim joia viitoare.
- Vrei să întrebi ceva? - Da.
Dacă mă voi simți mai bine, credeți că mă externați până mâine?
Pentru că trebuie să merg la școală și să depun cererea de înscriere...
Cinci zile, Craig. Minimum.
Știu că la început pare ciudat aici. Încearcă să profiți de experiență.
E luni.
N-ar trebui să mă trezesc lângă un egiptean depresiv de 40 de ani.
N-ar trebui să fac duș la comun într-o cabină care nu se încuie.
N-ar trebui să stau la coadă să-mi iau medicamentele
după schizofrenici și sociopați.
E luni. Ar trebuie să fiu la școală.
Dar cred că de asta am și ajuns aici.
Pe vremea când părinții mei erau elevi,
învățau la școala aflată cel mai aproape de casă.
E logic, nu-i așa?
În multe locuri, situația a rămas la fel.
În Cleveland, poate și-n Denver...
Dar nu la New York.
Aici sunt școli pentru pasionații de știință.
Liceul Tehnic din Bronx.
Școli pentru cei pasionați de teatru.
Școala de Teatru LaGuardia.
Școli pentru cei cu înclinații filantropice.
Academia El Puente de Pace și Justiție.
Dar cea mai mare bătaie e pe școala asta:
Școala de Afaceri.
Liceul meu.
Înființat de un miliardar filantrop, Gerard Lutz, e o școală publică.
Deci nu-i o școală privată rezervată elitei din Mahattan.
Poți trăi din ajutor social și din bonuri de mâncare
sau părinții tăi pot avea o insulă în Pacificul de Sud.
Nu contează.
Ești acceptat dacă te numeri printre cei 800
cei mai isteți și mai merituoși elevi din New York.
Cum sunt copiii ăștia.
SAT: 2380 GRE: 1530 (5,5 la scris) Drept: 174 Medicină: 42 (S la scris)
Triplu câștigător al Olimpiadei de Info (2007, 2009, 2010)
Laureat Davidson în Filosofie (2008, 2009)
Campion al Ligii Naționale Judiciare (oratorie și dezbatere)
Semifinalist regional la American Idol (sezonul 8)
Trebuie să se fi strecurat o eroare gravă, pentru că...
...am intrat și eu.
- Și eu. - Și tu?
El e cel mai bun prieten al meu, Aaron, primind primul său ghiont de la Nia.
Au urmat mult mai multe.
Apoi s-au ținut de mână, s-au pupat și, până la urmă, au făcut sex.
Nu-mi place să-mi imaginez asta.
Ce n-aș da să mă înghiontească și pe mine Nia așa...
Și-așa a început totul...
Ia uită-te la "balcoanele" astea...
Dintotdeauna am vrut un Harley călărit de o tipă bună.
Poți să ții "balcoanele", eu vreau "veverița"!
Bobby, ia uită-te la motorul ăsta!
Nu-mi bat capul cu chestii pe care nu le pot avea.
Stai liniștit. Ne distrăm și noi, frățioare.
Asta nu-i distracție, ci propagandă.
Toți fițoșii ăia îți dictează cum să-ți trăiești viața.
Mașini rapide, bombe sexy, bomboane Reese's Pieces, Gucci.
Caramele Werther's Original.
Eu nu cred prostiile astea.
- Mănânci acel burrito, Craig? - Nu mi-e foame. Ia-l tu.
Bună, "dle Burrito la micul dejun"...
Humble, pune-l la loc.
- A zis că pot să-l iau. - Da, e-n regulă.
Și Craig trebuie să mănânce. Pune-l la loc.
Valea, Bob. Nu i-e foame.
Mersi, Bobby, dar chiar nu mi-e foame.
Bine. Ce-mi pasă mie dacă mănânci sau nu?
Am înțeles că de dimineață a avut loc un incident.
Vrea cineva să discute despre asta?
Era vorba despre un burrito, la micul dejun.
Johnny?
Problema a fost cu Bobby și cu Humble. Întrebați-i pe ei.
Voiam s-o aud de la un observator imparțial.
Eu zic că Bobby s-a simțit stresat din cauza evaluării
și că așa își varsă nervii.
Interesantă observație, Johnny.
Și am probleme cu hemoroizii, Johnny. Vreți să-i anunți pe cei din grup?
Hemoroizi ! Las' că vezi tu!
Bobby, nu-i nimic dacă vrei să-ți ții sentimentele pentru tine,
dar să știi că-i normal să ai emoții din cauza evaluării de mâine.
- N-am emoții. - Atunci ce este, Bob?
- Poate că i-e foame. - Nu mi se pare.
- Mai degrabă e obosit. - Ai dormit noaptea trecută?
- Astăzi n-a mâncat. - Ba da.
- L-ai văzut tu mâncând? - Sunt aproape sigură c-a mâncat.
- Nu l-am văzut să mănânce. - Eu devin agitată când sunt obosită.
Ascultați-mă!
Nu mi-e foame și nu-s obosit. Problema e puloverul.
E tot ce pot purta la evaluarea de mâine.
Ți-am zis eu că de la evaluare i se trage.
E un pulover frumos, Bob.
Nu, miroase ca bandajul unui boschetar.
- Dar îți stă bine cu el. - Da, cum îți stă ție părul.
Bobby, fără insulte, te rog.
Îți împrumut eu o cămașă.
Ce-ai spus, Craig?
O sun pe mama și o rog să aducă una din cămășile lui tata.
Nu-i nicio problemă. Locuim foarte aproape.
- Nu, mulțumesc. - Bobby ! Acceptă cămașa.
Da. Încearcă să te ajute, Bob.
E o ofertă foarte generoasă, Craig.
Bobby, de ce nu vrei să accepți?
Nu vreau să primesc nimic de pomană.
N-ar fi chiar "o pomană". Doar ți-ar împrumuta-o.
Bine, sunt de acord... Orice, ca să mă lăsați în pace.
- Vrei cămașa, Bobby? - Da... Aș vrea cămașa aia.
Craig?
Te deranjează dacă e îngălbenită la subraț?
Scuze. A fost o glumă proastă.
Când mă vei lăsa să o revăd?
Sunt tatăl ei. Nu crezi că am...
Cum era... Am... Voi avea un loc al meu.
Am... Voi avea un loc al meu joia asta. Nu te mint.
Niciodată nu ți-am cerut nimic.
Ai putea, măcar o dată, să faci ce te rog ? Alo ? Alo!
AI FĂCUT UN GEST FRUMOS.
HAI SĂ NE VEDEM LA 19:00 ÎN FAȚA CAMEREI CU TELEVIZORUL. NOELLE.
Aveți două mesaje noi.
Bună, Craig. Eu sunt.
Probabil nu e în cadă acum,
dar așa îmi place să mi-o imaginez pe Nia uneori.
E dezgustător, știu.
Te-ai purtat cam ciudat mai devreme, așa că voiam să știu dacă ești în regulă.
Bine, asta-i tot.
Sunt cu Aaron. E un mare idiot. Pa!
Bună ziua, dle Gilner, sunt profesorul de chimie, dl Reynolds.
Trebuie să vorbim neapărat despre proiectele de laborator nepredate.
Despre cele cinci.
- Alo? - Bună, Nia. Ce faci?
Bună ! Tocmai am terminat formularul pentru Școala de Vară Gates.
Înnebunesc dacă nu intru.
Tu ce faci?
Mă simt puțin cam... știi tu...
Da, am remarcat. De aia n-ai venit azi la școală?
Da, m-am simțit destul de nasol, așa că am rămas acasă.
Da. Mi se întâmplă și mie să mă simt așa, uneori.
Deprimată sau așa ceva.
Iei ceva pentru asta?
N-am spus nimănui asta.
Nici măcar lui Aaron, dar, dacă te face să te simți mai bine,
sunt tratată de un psihiatru.
- Serios? - De peste un an.
Nu mi-a trecut prin cap așa ceva.
Da, e destul de jenant.
- Iau Zoloft. - Taci !
Chiar iau.
Doamne ! Suntem dați cu totul peste cap.
Da, parcă am fi parteneri de boli mintale.
Cei mai bolnavi.
Sunt Solomon. Te-aș ruga să vorbești mai încet.
Încerc să mă odihnesc.
Craig, cine-i ăla?
Scuză-mă...
E totul în regulă?
- Mai durează mult? - O secundă, vă rog.
Ești într-o cameră cu drogați?
Nu, e în regulă. Totul e...
Las' că vezi tu. Întotdeauna dau de tine.
Unde ești?
- Trebuie să închid, Nia. Pa! - Craig...
E liber.
Mulțumesc, mamă.
Tata chiar ar fi vrut să vină azi, dar a avut o criză de clientelă.
Criză de clientelă?
Da, dar spunea că vine sigur mâine.
Ți-ai făcut prieteni?
- Da, cred. - Ești prieten cu travestitul?
- Travestitul! - Nu chiar.
Ai anunțat la școală?
Pentru că nu vreau să afle că sunt într-un asemenea loc.
Ar putea să-mi ruineze viitorul.
Nu. Le-am spus doar că ești în spital.
N-am precizat nimic concret.
Bun. Ultimul lucru pe care mi-l doresc e să afle că sunt la spitalul de nebuni.
Travestitule!
Schizo!
Care-i treaba, puiule?
Scuze. Îți lăsam cămașa.
E drăguță, nu?
Da. E a ta?
Veronica. Știi melodia lui Elvis Costello.
- Câți ani are? - Opt ani și trei sferturi.
Așa spune ea. Trei sferturi.
Baftă la evaluare.
Pentru ce e, dacă nu te deranjează că întreb?
Pentru un cămin.
O să am nevoie de un loc în care să locuiesc,
după ce voi fi dat afară de aici, marți.
Spune-mi dacă ai nevoie de cineva cu care să exersezi.
Ce vrei să spui?
Un fel de exersare a discuției. Ca să fii pregătit mai bine.
Da?
Da.
- Vrei să încercăm? - Vrei să încercăm acum?
Dacă n-ai altceva de făcut.
Bun, grozav. Stai puțin.
Dă-mi voie s-o fac îmbrăcat în cămașa oficială.
Bun. Ești gata?
Stai puțin. Nu știu cum e mai bine. Așa...
...sau e mai bine... așa?
- Da. Așa pare mai natural. - Bine.
Poți să te relaxezi.
Sunt emoționat.
Bun. De ce crezi că ar trebui să locuiești în căminul ăsta?
Pentru că dacă nu mă acceptați, o să fiu un vagabond.
Da, bine.
Da, cred că ești pregătit.
Serios ? Nu părea că aș fi disperat?
Nu. Dar...
Poate ar fi bine să te concentrezi pe lucrurile pozitive,
pe care le-ai căpătat, având experiența asta,
spre deosebire de...
Cele negative.
Exact. Cum ar fi, cu ce crezi că i-ai putea ajuta pe cei din cămin?
Ceva deosebit ce numai tu ai putea oferi.
Ar putea fi orice. Poate ai un comportament frumos?
Nu.
Lași mereu ordine în urma ta?
Nu prea.
Știi, cred că în situații din astea, e bine să ocolești puțin adevărul.
Da, doar că nu vreau ca oamenii să se aștepte la ceva,
iar mai apoi să-i dezamăgesc.
Asta e. Ești pragmatic. Asta o să le spui.
Da, e bine. Nu?
Da, știam că o să te descurci bine.
Mersi.
Vrei să jucăm tenis de masă?
Sunt cam slab la tenis de masă.
E-n regulă. E de distracție, doar. Hai!
Jucăm mult pe aici.
Problema e că cei mai mulți sunt prea sedați ca să facă față.
Unu-zero.
E un mincinos.
Te rog, dragă, ascultă...
Te iubesc.
Nu-ți face griji pentru asta.
Bineînțeles că te iert, dragă.
Johnny nu sărută prin telefon.
Ai venit.
Da. Aveam alte planuri, dar le-am anulat.
Bun. Mă gândeam că poate te-am speriat ieri.
Da, celebrități care s-au sinucis.
Destul de ciudat.
Bun, fii atent. O să jucăm altceva azi.
Bine.
Eu te întreb ceva, tu mă întrebi ceva.
Și ne și răspundem?
E la latitudinea ta, dar indiferent ce faci,
trebuie să termini cu o întrebare.
- Începem. Ești gata? - Da.
Am spus că trebuie să termini cu o întrebare.
Ești idiot?
Nu... Tu?
Așa. Crezi că arăt nasol?
Nu. Arăți grozav.
Și care-i întrebarea?
De ce m-ai chemat aici?
Mi s-a părut un gest frumos că i-ai împrumutat lui Bobby cămașa ta.
Nu crezi că e un mod frumos de a cunoaște pe cineva?
Sigur.
- Ai mai jucat jocul ăsta până acum? - Nu aici.
Ești virgin?
De cât timp ești aici?
Frumoasă schimbare, Craig.
Douăzeci și unu de zile. Cine te-a târât aici?
M-am internat singur, cred.
Oarecum din greșeală.
De la linia telefonică pentru sinucigași mi-a spus să vin.
De ce ai rămas atât de mult timp?
Se gândesc că aș putea să-mi tai venele din nou.
De ce-ai sunat la linia pentru sinucigași?
Cred...
Probabil nu voiam cu adevărat să mă sinucid.
Dar oarecum am făcut-o.
Îți par coerent?
La ce școală ești?
- Școala de Afaceri. - Tu?
Delfin.
Nu ești unul dintre obsedații ăia cu uniformele școlărițelor, nu?
Purtați uniforme?
Știam eu!
Scuză-mă, dar o să-ți invadez spațiul personal puțin.
De ce?
- Ce faci? - Doar...
- M-ai blocat. - Pune-ți o dorință.
Ce facem acum?
Mai joci încă?
Nu. Tu?
Facem întrecere până la atelierul artistic.
Copii, fără alergături, vă rog!
Măi, să fie!
Încerci, Craig cel Rece?
Nu e ceea ce crezi.
Cred că voi doi v-ați jucat de-a întrebările acolo.
Asta-i ceea ce cred.
Atunci este ceea ce crezi.
Mă gândeam eu.
Aici facem terapie relaxându-ne prin artă. Ca să știți și voi, cei nou-veniți.
Sunt Joanie, conducătoarea proiectului.
Sunt Craig.
Materialele sunt pe masă, Craig. Apucă-te.
E-n regulă. Nu pot desena.
Bineînțeles că poți. Nu trebuie să fie o reprezentare,
poate să fie ceva abstract sau orice vrei tu.
O să stau doar pe aici, dacă e în regulă.
Fiți atenți! Noul nostru oaspete, Craig,
are ceea ce numim noi "un blocaj artistic".
Nu știe ce să deseneze.
Ce-ai zice să desenezi o veveriță?
Humble, nu desenăm genul de veverițe la care te gândești tu.
Serios?
E chiar drăguță.
Mă gândeam că o să fie un vagin. E drăguț.
Sucitor!
Ce e, Roger? Ai spus ceva?
E ciudat.
N-o să te lase în pace până nu desenezi ceva.
Poate fi orice.
Pariez că ai ceva păsărele în mintea aia sucită a ta.
America a creat cea mai lungă
perioadă de prosperitate economică din istoria noastră.
BROOKLYN, 1999
Rahat!
Cu aproape 18 milioane de slujbe noi,
cu salarii care cresc cu dublul ratei inflației.
Cel mai mare număr de proprietari de case din istorie.
Craig, dragă, ce s-a întâmplat?
Nu pot. Am cinci ani și sunt deja un ratat.
Ce nu poți?
Nu pot să copiez Manhattanul nici măcar cu hârtia de calc deasupra.
Pe hârtie de calc! Glumești?
Craig, nu poți desena contururi de mână și să iasă perfect.
De ce nu?
Pentru că, dragă, ai cinci ani.
Asta nu-i o scuză.
Mozart a compus trei simfonii importante când avea cinci ani.
De fapt, Craig, avea patru.
Am o idee.
În loc să desenezi conturul Manhattanului,
ce-ar fi să faci propria ta hartă?
A unor locuri imaginare.
Se pare că cineva s-a deblocat.
E extraordinar.
- Ce e? - E atât de drăguț.
Pare a fi un fel de creier, nu?
Da, e o hartă a creierului.
E o hartă a creierului grozavă!
- E frumos. - Un adevărat talent.
Mi-a făcut plăcere. Ne vedem miercuri. Același loc, aceeași oră. Noelle.
- N-am înțeles partea cu creierul. - Mie mi se pare a fi un oraș.
Craig, ești căutat la telefon, omule.
- Alo? - Spitalul de nebuni?
Am tot evitat,
dar cred că ar trebui să știți mai multe despre prietenul meu, Aaron.
E genul de băiat care n-are probleme în viață.
Are o medie de 4,6. Nici nu înțeleg cum e posibil așa ceva.
Și probabil va intra în programul Școlii de Vară Gates,
și va spune ceva de genul...
Nici mă car n-am cerut să intru. Pur și simplu m-au racolat.
Nu contează, o să dea bine în dosarul pentru facultate.
Nu că ar avea nevoie. Activitățile lui extrașcolare sunt excesive.
Aaron face orice.
Face sport.
A pornit o societate de film.
A inventat un adaptor care convertește discurile de vinil în MP3.
Pur și simplu nu-i făceam față.
De unde ai numărul ăsta?
Mi l-a dat prietena mea.
Cum ai ajuns într-un spital psihiatric pentru adulți?
Au și bere acolo?
Poți să-mi aduci niște Vicodin?
Hai, băieți! Lăsați-l în pace.
Serios, Craig, ce s-a întâmplat?
Nu știu. Am avut o noapte proastă.
Ce vrei să spui cu "o noapte proastă"?
Mă simt...
Omule, ar trebui să te relaxezi mai mult.
Problema ta e că nu te relaxezi niciodată.
Eu o să mă relaxez diseară, tu unde o să fii?
Aici. O să fiu aici.
Doamne, Craig! N-ai absolut nimic.
Ba da, am. Sunt deprimat.
Eu iau pastile pentru asta. Întreab-o pe Nia.
Ce s-o întreb pe Nia?
Craig !
Las-o baltă. Poate dacă n-ai fi așa un nătărău,
oamenii ar vorbi cu tine mai mult și ai ști astfel de lucruri.
Omule, ai plâns pe umărul prietenei mele?
- Aaron... - Ce?
Du-te naibii.
Știu, să vorbesc mai încet. Îmi pare rău.
N-am niciun prieten.
Ăsta e un lucru foarte greu de acceptat.
Se pare că cineva n-a depus cererea pentru Școala de Vară Gates.
Cine nu vrea să studieze la Franklin Gates în vara asta?
Sau să intre la o facultate bună, să obțină o slujbă bună?
Să aibă un stil de viață bun. Să se culce cu alții...
Nu înțeleg de ce ar vrea cineva să ajungă deprimat,
singur și fără casă
într-o casă de nebuni.
Să doarmă lângă un inadaptat social pe nume Muqtada.
MARȚI
De câte ori o să mai sfârșești aici?
Ce e cu tine?
Cum poți s-o lași pe fata ta să te vadă în halul ăsta?
Ce fel de tată ești tu?
Cred cu sinceritate că ne-ar fi mai ușor, și ei, și nouă, dacă ai muri.
Dar nici pe asta n-o poți face cum trebuie.
Scuzați-mă, doamnă, dar trebuie să plecați.
Haide.
Ești în regulă, Bobby?
E contabila mea.
A pus bifa unde nu trebuie și femeia a înnebunit.
Și cine era acolo, cumpărând lapte de soia?
Alec Baldwin. M-am gândit că era destul de tare.
Am vorbit și cu tipul de la Gates.
A fost de acord să-ți prelungească termenul.
Dar acum trebuie să te concentrezi și să te faci bine, dragă. Nu te stresa cu asta.
Da, n-ar trebui să te stresezi cu asta.
Asta nu înseamnă că nu e important să încerci.
George...
N-ai vreo criză de clientelă pe undeva, tată?
Las' că vezi tu!
Salut, Bobby.
Cum a fost evaluarea?
Am dat-o în bară.
Ce s-a întâmplat?
Calmează-te!
Gata, omule. Ușurel...
Așa. E-n regulă.
Ți-a fost greu să-l vezi pe Bobby în halul ăsta?
Eram speriat.
Nu că m-ar fi rănit sau ceva de genul ăsta.
Ci doar văzând pe cineva că-și pierde controlul în felul ăsta.
Mi-a reamintit cum mă simt eu uneori.
Cum așa?
Ca și cum aș fi pe punctul de a exploda.
Tot stresul, și presiunea, și anxietatea care se acumulează.
Dar niciodată n-am putut să le las să răbufnească așa.
Știi, le țin în mine.
Întotdeauna ai simțit asta?
Când eram copil, nu.
Povestește-mi despre asta.
Ce vreți să spuneți?
De vremea când îți amintești că erai fericit. Fără griji.
Era într-una din zile, cândva, în clasa a opta.
N-a trecut multă vreme de-atunci, dar lucrurile păreau diferite atunci.
De parcă zilele alea nu se putea termina niciodată.
Ne-am petrecut dimineața la Coney IsIand.
După asta am mers cu bicicleta prin Bay Ridge,
Sunset Park,
Park Slope,
prin centrul Brooklynului,
Brooklyn Heights,
până la Podul Brooklyn.
Apoi totul s-a schimbat.
Fetele, clasele, părinții, cele două războaie,
împiedicarea catastrofelor ecologice, economia dezastruoasă...
Toate astea păreau să apară de nicăieri, aproape în aceeași zi.
Craig, este o frază care sună cam așa:
"Doamne, dă-mi seninătatea să schimb ceea ce pot schimba,"
"curajul să accept lucrurile pe care nu le pot schimba,"
"și înțelepciunea de a le deosebi."
Deci...
Deci să vorbim despre părinții tăi.
Crezi că-mi pot schimba părinții?
Nu, dar eu sunt psihiatru.
Așa că trebuie să te întreb despre ei la un moment dat.
Sunt oameni buni.
Dar să-l luăm pe tata. Tocmai l-am văzut azi.
Știe că-s aici pentru că sunt stresat, dar tot aduce vorba de Școala de Vară.
E ceva de genul: "Dă-ți seama, tată, că e ceva mai important aici !"
Ce anume?
Nu știu.
Dar simt că e ceva mai important.
Mersi.
Pentru puțin.
E totul în regulă?
Da, am dat-o în bară cu evaluarea. Dar e în regulă.
Îmi pare rău.
Mi-a trecut.
Chiar?
Nu chiar, dar sunt sedat cu Ativan.
De unde ai luat înghețată?
De la Domnul Softee, de peste drum.
- Bobby, omule! - Vreau înghețată.
Pot s-o ling și eu, Bob?
Trebuie să faci două puncte, Bob.
Merită să nu le fac.
Ce e cu punctele astea?
Da, ce e cu punctele astea?
Serios, nimeni nu le poate ține socoteala tuturor.
Ți se scad trei puncte dacă te îndoiești de sistem.
La naiba cu sistemul. Poți să iei tu câteva dintre punctele mele.
Johnny ar vrea să lingă.
Arată bine.
Ce-i asta?
Un dolar.
Pentru petrecerea cu pizza.
- De unde l-ai luat? - Nu-ți face probleme.
Da, e adevărat.
El era una dintre Panterele Negre.
Și ai mai auzit vreodată de el?
Nu mă atinge !...
- Nu mă atinge! - O vezi pe doamna aia de acolo?
Era o intelectuală radicalistă de la Columbia,
apoi s-a votat Actul Patriotic. Știi ce e Actul Patriotic?
- Da. - Bun.
După ce a trecut Actul, și-a pierdut mințile.
Credea că Bush asculta toate telefoanele.
Destul de nebunesc, nu?
Și tipul ăla, Solomon, de acolo?
Și el e nebun.
Face parte din cultura Acid House, în sânul hasidismului din Williamsburg.
Cred că Solomon a luat cam multe.
A luat 100 de tablete de acid.
Nu te uita! Într-o singură noapte.
Și n-a mai fost același de atunci.
Da.
Da. O nebunie, nu?
- Destul de tare. - Sunt oameni destul de tari aici.
Da...
Dar tu?
Ce-i cu mine?
Eu, doar...
Fiica ta, Veronica...
Când o s-o mai vezi din nou?
Știi, cred că fiicei mele îi este mai bine fără mine.
- Haide! - Nu, serios.
Nu sunt chiar un model demn de urmat în locul ăsta
și cred că ea...
Îi e mai bine fără mine.
Știu că nu e treaba mea
și poți să-mi spui să dispar oricând vrei,
dar cred că și-ar vrea tatăl aproape,
și nu cred că-i pasă despre...
Ar trebui să dispari.
Bine.
Cred că trece efectul Ativanului, îmi pare rău.
E-n regulă.
Îmi pare rău.
Mai ai vreo poveste cu grețuri
pe care ai vrea să mi-o prezinți, în timp ce ne cunoaștem mai bine?
Chiar am câteva.
Vino, stai aici.
- Vrei să încerci? - Nu, e în regulă.
Bine ați revenit la explorarea muzicală.
Cine nu are un instrument?
Nu-ți face probleme, frățioare. Să te aducem aici, să cânți vocal.
- Nu, nu pot cânta. - La fel cum nu poate desena.
Serios... Nu, eu nu...
Craig cel Rece, de ce ți-e teamă? Haide!
Craig, vino aici. Craig.
Craig, Craig, Craig!
O știi pe asta?
Cred că am mai auzit-o.
Bine.
Bobby și doamnele te vor ajuta.
Doamnele?
Gata, oameni buni, cum am exersat săptămâna trecută.
Sunteți gata?
Începem.
Presiunea mă apasă
Te apasă și pe tine Nimeni nu cere asta
Sub presiunea
Care poate dărâma o clădire
Care desparte o familie
Aduce lumea în stradă
Dar e bine
E groaza de a ști Ce-i cu lumea asta
Privind prietenii buni urlând
Eliberați-mă !
Ruga de mâine mă înalță
Presiune pe oameni, Oamenii din stradă
Au întors spatele la tot
Ca un orb
Ce stătea pe un gard Dar nu merge
Continuați să aduceți dragoste, Dar e sfâșiată și distrusă
De ce ? De ce?
De ce?
Dragoste, dragoste, dragoste
Nebunia râde Sub presiune cedăm
Oare nu ne mai putem da Încă o șansă
De ce nu-i putem da iubirii Acea șansă
De ce nu-i putem da iubirii...
Fiindcă iubirea e Un cuvânt de modă veche
Și iubirea te provoacă Să-ți schimbi modul
De a-ți păsa de noi
E ultimul nostru dans
Suntem noi
Sub presiune
Presiune
Doamne ! Ești ca un star rock !
Toată școala e obsedată de tine.
Numai despre tine se vorbește.
Ar trebui să te gândești să-ți schimbi aspectul.
Ce vrei să spui?
Nu-ți face griji, îți găsim noi ceva care să-i lase pe toți rece, Craig.
Craig cel Rece.
Poftim?
Cineva de aici îmi zice așa. "Craig cel Rece".
E cumva o fată?
Nu.
Sunt fete drăguțe pe acolo?
Nu chiar.
Un spital de boli mintale nu-i chiar cel mai bun loc de agățat.
Mor să văd locul ăsta!
- Pot veni în vizită? - Sigur.
Da, mă poți vizita.
Dacă nu te deranjează fanii care se țin tot timpul de mine.
Ridică-te!
Da, scuze, ți-am zis că sunt celebru.
Îmi dădeau bătăi de cap.
Trebuie să ieși din camera asta mai des, Muqtada.
E o întreagă lume afară.
Miercuri
Eu sunt. Îmbracă-te. Hai la o plimbare.
Dumnezeule!
Câteodată e bine să mai ieși de acolo.
Charlie, prietene.
Aveți 30 de minute.
Care-i treaba cu tine și cu Noelle?
- Ce vrei să spui? - Cum adică ce vreau să spun?
Nu face pe prostul cu mine.
Voi doi sunteți ca...
Energia voastră e ca...
Alea erau artificii.
Ar trebui să-i ceri o întâlnire.
- O întâlnire? - Da.
O întâlnire.
Ei bine, îmi place de ea,
dar cred c-aș fi prea temător ca să-i cer o întâlnire.
De ce ți-e teamă?
De respingere.
Nu-ți poți trăi viața cu teamă.
O să ajungi ca Muqtada.
Sau mai rău, ca mine.
Aici tu ar trebui să spui: "Bobby, viața ta nu-i rea !"
- Scuze, sunt... - Relaxează-te. E în regulă.
Dar n-ar trebui să-ți fie teamă de respingere.
N-ar trebui. Exersează cu mine.
Ce să exersez?
Cum îi ceri o întâlnire lui Noelle.
- Nu, e în regulă. - Eu o să fiu Noelle.
O să fiu Noelle. Sunt Noelle.
Bună, Craig ! Cum îți mai merge?
Bună, Noelle ! Sunt bine. Tu ce mai faci?
Bine.
Ies de-aici curând,
ceea ce-i chiar mișto.
Îți place muzica?
Da, sigur.
Îmi place muzica live.
O să stai acolo tot timpul când îi ceri o întâlnire?
Ridică-te. Sunt o doamnă.
Uite, trebuie să te destinzi nițel.
Hai, destinde-te.
Da, bine. Bine, bine.
Dar nu-mi place să merg să văd muzică live de una singură.
Bine.
Poate mergem împreună?
"Poate mergem împreună ?"
Nu. Mai spune o dată. Cu mai multă energie, omule.
Trebuie să spui... Trebuie să fii emoționat.
Bine.
Da... bine. Poate mergem împreună!
Ia te uită!
Ce formație să vedem?
U2?
Nu.
Nu?
Vampire Weekend?
Nu, nu. Nu fi un tembel din ăla
care o duce să vadă o formație de care nici nu-i pasă.
Uite ce trebuie să faci, iar asta e important.
Bine.
Întreab-o ce-i place.
Corect. Da.
- Femeilor le place să fie întrebate. - Bine.
Întreabă-mă ceva. O să fiu din nou Noelle.
Flirtează un pic la început.
Ce vrei să spui?
Laudă-mi pantofii.
Bună, Noelle, pantofii ăia sunt super! Arată chiar bine.
Ești un drăguț că spui asta.
- Nu-i nimic. - Bine.
Te-ai prins. Te prinzi.
Bine. Nu-i rău.
Cum ai ajuns aici?
Nu renunți, nu-i așa?
Sunt în vacanță.
- Serios. - Vorbesc serios.
Unii se duc în stațiunile Hampton. Eu vin aici.
La "Relaxare" și "Recuperare".
Ți se dă de mâncare.
Mă mai droghez, uneori.
Nu asta am auzit despre tine.
Ce-ai auzit?
Am auzit că ai încercat să violezi un pinguin la grădina zoologică.
Cine ți-a spus asta?
Relaxează-te.
Ești amuzant, nu?
De fapt, eu...
Am auzit-o pe contabila ta spunând că ai încercat să te sinucizi.
Poate că ți se va părea o surpriză, Craig cel Rece, dar...
Ea nu-i contabila mea.
Pe bune?
Și am încercat să mă sinucid de șase ori.
Și eu m-am gândit la asta,
dar n-am mai ajuns până la pod.
Am venit direct aici.
Ce te-a oprit?
Cred că familia mea. Părinții și sora mea.
Să știu cât de mult i-ar da peste cap.
Vezi tu, aia e partea pe care n-o pricep, Craig.
Ești un tip rece, ești deștept, ești talentat.
Ai o familie care te iubește.
Știi ce-aș face ca să fiu în locul tău măcar pentru o zi?
Aș face... Aș face multe.
Aș face...
Nu știu. Aș...
Aș trăi.
Ca și când asta ar însemna ceva.
Haide!
Smitty, am găsit astea pe undeva.
Ce se întâmplă?
Bună, Muqtada! Ieși la o plimbare?
Ce-aș putea face acolo?
Îți place să desenezi?
Ping-pong.
Ping ce?
Îți place muzica?
Da.
Bine. Super ! Ei bine...
Doar muzică egipteană.
Bine, hai să vedem...
Scuzați-mă, vă rog. Încerc să mă odihnesc.
Sol, l-ai cunoscut pe Muqtada?
Vă rog să vorbiți mai încet.
Are un auz sensibil.
Cred că asta e de ajuns pentru azi.
Bună, Craig!
Bună!
Asta e o surpriză.
M-am despărțit de Aaron.
Îmi pare rău.
Ești bine?
Da. Scuze...
Ești sedat bine, nu?
Da. Sunt cam istovit.
Știi, m-am gândit mereu la tine,
de când am vorbit la telefon atunci.
Și eu m-am gândit mult la tine.
M-am trezit și patul îmi era în flăcări!
Ce-i cu ăla?
E schizofrenic.
Ciudat.
Oricum,
parcă mi-ai spus toate chestiile alea despre tine și ești un om matur.
Nu ca toți ceilalți, cu problemele lor stupide.
Adică... Chiar ești distrus.
Sunt un distrus.
Dar în sens bun. În sensul care-ți dă...
...experiență.
Te-ai despărțit de Aaron?
Bine, știu că ar trebui să mă gândesc la Noelle
și cum trebuie să mă întâlnesc cu ea în 20 de minute.
Dar când ai o tipă superbă în fața ta,
și-ai fost obsedat de ea timp de doi ani,
ea mușcându-și buza, vorbind încet, iar tu ai o erecție,
ce-ai de gând să faci?
Vrei să-mi vezi camera?
N-ai terminat ăla?
Poftim?
Da, avem multe activități aici...
Durează...
Eu și Aaron n-am făcut niciodată așa ceva.
Asta chiar era pe lista mea.
- Mai e cineva aici? - Mi se face rău.
Sex!
Sex în patul meu!
Doamne, e dezgustător!
Copiii fac sex în patul meu!
Craig, cine-i ăsta?
- E colegul meu de cameră, Muqtada. - Nu vorbi cu ea!
A încercat să facă sex în patul meu!
Calmează-te! Nimeni nu făcea sex, bine?
Femeia e seducătoare ! Știu.
- Ce-i cu tine? - Ieși afară!
El trece printr-o perioadă dificilă.
Nu, cu tine! Ce-i cu tine?
Și eu trec printr-o perioadă dificilă.
Știi ceva? Ar trebui să te odihnești,
iar eu te sun mâine.
Nia ! Nia, așteaptă!
Stai ! Nia!
Te iubesc.
Fă-te bine, Craig.
Nu, adică...
Noelle!
Noelle, te rog!
Îmi pare rău că am stricat tot.
Îmi place portretul tău. E minunat!
Mi-aș dori să deschizi ușa.
Ești bine?
Și asta e mișto.
Întâlnirea noastră de astă-seară...
Să înțeleg că nu mai are loc?
Tu ți-ai dat bine seama, Muqtada.
Nu te da jos din pat deloc!
Joi
Am intrat.
În ce?
În mă-ta.
M-au primit în cămin!
E minunat!
Ți-am simțit lipsa la micul dejun.
E vorba de tot fiasco ăla cu Nia și Noelle?
Cum ai aflat de aia?
Solomon. Tipul ăla are auzul sensibil.
Nu-i vorba numai de femei, bine?
Nu pot să fac nimic bine. Viața mea e o harababură.
Nu, viața mea e o harababură.
Viața lui Muqtada e o harababură. Nu te simți jignit!
Nu-i nimic, tăticule.
Îmi placi, Craig.
Mi-aduci aminte de mine, când eram de vârsta ta.
Eu arătam mai bine și n-aveam atâtea probleme cu femeile...
Revino la subiect, omule.
Chestia e că, în 20 de ani,
dacă o să sărbătorești a opta zi de naștere a fiicei tale
într-un loc ca ăsta,
jur pe Dumnezeu
că eu și Muqtada te luăm la bătaie.
Cel care nu-i preocupat de renaștere,
e prea ocupat să moară.
Trebuie să înțelegi asta.
Bobby ăsta
cred că-i un tip foarte înțelept.
Apropo, am venit să-ți spun că mâine n-o să mai fiu un vagabond.
Spuneam, doar.
Și ghici ce?
E chiar lângă YMCA.
Da. Așa că putem merge să înotăm la piscină
sau să jucăm tenis de masă.
Ping-pong, da.
E același lucru.
Mama ta te va aduce sâmbătă
și vom putea avea un ospăț.
Sunt foarte mulți oameni, nu numai în spitalul ăsta,
ci în toată lumea, care luptă din greu să trăiască.
Sunt prea îngăduitor cu mine însumi, ca să nu apreciez ceea ce am.
Ca ce, de exemplu?
Există familia mea, casa mea și prietenii mei.
Și mai e și asta.
Obișnuiam să cred că arta e doar o decadență burgheză, dar...
E chiar minunat, Craig.
Mulțumesc.
Da, am făcut vreo 20 din astea
și chiar e ceva ce-mi place.
Ce-ți place aici?
E distractiv.
Și-mi ia gândurile de la ceea ce mă stresează.
O să continui, după ce pleci?
Da.
Bănuiesc. Dar pe tata s-ar putea să-l sperie.
I-ai spus ceea ce simți?
Încă nu.
Dar o să-i spui?
Cred că da.
Mulțumesc.
E ultima mea noapte, Smitty.
E ultima ta noapte, Craig.
Îmi pare rău să-ți spun, Craig, dar cred că-mi va fi dor de tine.
E și ultima noapte a lui Bobby,
așa că mă întrebam dacă nu putem face o petrecere cu pizza.
Putem. Da. Ai bani? Dacă faci rost de bani.
Da, nu, o să fac rost de bani. Da, eu...
Poți aduce niște discuri?
Mulțumesc c-ai venit.
Voiam să-ți spun că-mi pare rău pentru ce s-a întâmplat ieri.
Fata cu care eram e iubita celui mai bun prieten al meu.
Am fost obsedat de ea mereu și...
- Și o iubești? - Nu.
Bineînțeles că nu. Dar crezi că e sexy,
așa că i-ai spus ceea ce credeai că vrea să audă.
Acum o să faci același lucru cu mine.
Nu.
Nu?
Chiar cred că ești sexy.
Și chiar aș vrea să spun ceea ce trebuie,
dar asta doar fiindcă îmi placi.
Îmi place că nu-ți ascunzi problemele, ca ceilalți de aici.
Și simt că nici eu nu trebuie să le ascund pe ale mele, când sunt cu tine.
M-am gândit mult în ultima vreme
și am realizat că,
dacă nu ești preocupat de renaștere, ești ocupat să mori.
Și eu cred că am putea beneficia amândoi
de renaștere, din nou.
Adică nu să te naști din nou, dar înțeleg ce vreau să spun?
Mulțumesc pentru înțelepciune, Bob.
Poftim ? Ți-a zis și asta?
- Cine? - Bobby.
Da, mie și unui miliard de alți oameni.
Bob Dylan?
E citat dintr-un cântec.
- Poftim ? Nu! - Ba da.
Oricum, ideea e
că vreau să mă joc de-a doctorul cu tine.
E colosal!
Cum de nu m-ai întrebat niciodată de ce?
De ce, ce?
Am bănuit că-mi vei spune tu, când voiai ca eu să știu.
Mulțumesc.
Îți place muzica?
Îți place să respiri?
Corect. A fost o întrebare stupidă.
Îmi place... Îmi place Radiohead mult, The Pixies, T. Rex.
Și mai ce?
I-ai văzut live?
I-am văzut pe Radiohead și pe Pixies, odată.
Super!
Deci...
Știi, Vampire Weekend au spectacol la sfârșitul lunii ăsteia.
Ți-ar plăcea să mergi?
Da.
Cu tine, da?
Nu, cu Solomon.
Da, cu mine.
Scuze, băieți.
Totul o să devină cam siropos,
așa că vă zic doar chestiile importante.
Ăsta-s eu împărtășind conștientizarea că
chiar nu vreau să fiu director, avocat sau președinte.
Asta e Noelle,
râzând la ideea că am vrut odată să fiu președinte.
Aici, Noelle sugerează să dau naibii
aplicarea pentru Gates Summer, dacă mă face nefericit.
Ăsta-s eu, plăcându-mi ideea.
Ăsta-s eu, gândindu-mă cum să-i spun lui tata.
Aici e după ce i-am spus lui Noelle cât de frumoasă o consider.
SALUTĂRI DE LA SPITALUL ARGENON
Spune-le să trimită curierul la etajul trei.
3 Nord.
Nicio problemă. S-a făcut.
- Mulțumesc, tată. - Sigur.
Da, te văd mâine, împreună cu mama.
Ne vedem atunci.
- Bine, pa! - Pa !
Bună, Muqtada!
- Alo? - Bună, omule.
Mi-ar prinde bine o favoare.
L-am găsit!
Apreciez asta.
Da, nicio problemă.
Îmi pare rău c-am fost un nenorocit cu tine.
Îmi pare rău c-am încercat să mă dau la prietena ta.
Cum merg lucrurile cu Nia?
Vom încerca să facem relația să meargă.
Bine.
Poate că ascund bine asta, dar...
Și eu am depresii din alea, câteodată.
Da?
Nu te sinucide, bine?
N-o s-o fac.
Serios.
Mulțumesc.
Te sun mâine, bine?
Da.
Chiar ai încercat să te dai la Nia?
Sculă!
Se răcește pizza. Ce-i?
Sunt obosit, omule.
Cred că sar peste faza cu pizza.
Împachetez.
S-a terminat vacanța.
Da, înapoi la lucru.
- Ai o slujbă? - Nu.
Felicitări pentru cămin.
Mulțumesc.
Am folosit citatul ăla al lui Bob Dylan cu Noelle.
Cum a mers?
Bine. O să ieșim undeva, în curând.
- Da? - Poate vedem un concert.
Bine.
Poftim.
Tu ești.
E o harababură acolo, omule.
Nu-i chiar o harababură.
Au loc renovări.
Am scris numărul meu pe spate.
Ar trebui să ne mai întâlnim, să jucăm tenis de masă.
Sigur.
Super ! Ne vedem mâine, la micul dejun.
Mult noroc, Craig.
Nu că ai avea nevoie, dar...
Mulțumesc. Și ție la fel.
Haide!
Ai încredere în mine.
Trebuie să dansez.
Pardon?
Îmi place asta.
Îmi place asta. Da!
Uite!
Vineri
Pe curând, prietene.
Poate că ar trebui să mai rămâi.
Poate o iei razna afară.
Îmi asum riscurile.
Las' că vezi tu!
Bine, știu că vă gândiți: "Ce-i asta ?"
"Copilul petrece câteva zile în spital
și toate problemele lui sunt rezolvate ?"
Nu sunt rezolvat. Știu că nu sunt.
Știu că ăsta e doar începutul.
Încă trebuie să mai dau piept cu temele, cu școala, cu prietenii.
Cu tata.
- Bună, Smitty! - Bună!
- Mulțumesc pentru tot. - Da.
Sigur. Cu mare plăcere, dle.
L-ai văzut pe Bobby?
Da, Bobby a plecat de dimineață.
Dar diferența dintre azi și sâmbăta trecută
e că pentru prima oară
aștept cu nerăbdare lucrurile pe care vreau să le fac în viață.
Cum te simți?
Mă simt...
De parcă mă pot descurca.
Să merg cu bicicleta, să mănânc, să beau, să vorbesc.
Să merg cu metroul, să citesc, să mă uit pe hărți.
Să fac hărți, să fac artă.
Să termin aplicația la Gates.
Să-i spun lui tata să nu-și facă griji.
S-o îmbrățișez pe mama. Să-mi pup sora.
Să-l pup pe tata.
Să mă sărut cu Noelle.
Și iar să mă sărut mai mult.
S-o scot la picnic. Să văd un film cu ea.
Să văd un film cu Aaron. Chiar un film cu Nia.
Să dau o petrecere. Să spun povestea mea. Să mă ofer voluntar la 3 Nord.
Să-i ajut pe cei ca Bobby.
Ca Muqtada.
Ca mine.
Să desenez mai mult. O persoană. Să desenez un nud.
Nudul lui Noelle.
Să alerg, să călătoresc, să înot, să chiulesc.
Da, știu că-i plictisitor, dar... oricum.
Să chiulesc, oricum.
Să respir.
Să trăiesc.